Všichni máme zbrane. Moje manželka, moji dva syni, doma máme brokovnici a klidně někoho zabijeme.
Určitě jsem se nepohyboval nikde v Dade County bez toho, abych byl ozbrojen. To bez řeči.
Já jsem měla zbran, nedokázala jsem bez ní klidně spát. Hlavně v tehdejším Miami.
Edna Buchanan řekla v národní televizi, že u sebe nosí dvě pistole.
Manažér Dade County a komise byli nepříčetní.
Miami bylo doslova roztrháno.
Ale policejní pomoc brzy nepřijede kvůli nedostatku pracovních sil.
Federální úřady přiznávají, že jsou zmrzačeny nedostatkem pracovních sil, peněz a zásob.
Policie města Miami začala pak naslepo nabírat nové lidi.
Doufá se, že větší počet policistů na ulici pomůže otočit trend rekordů.
Dřiv bývaly standardy nástupu jako např. uživatel drog nemohl nastoupit k policii, tak to snížili
na podmínku bez užívání za posledních 10 let, to nefungovalo, tak to snížili na 5, což taky nestačilo,
snižily na 2 roky, a dostalo se to až do fáze, kdy stačilo momentálně nebýt pod vlivem pro nástup.
To způsobilo největší krizi policejní korupce od mafiánských dob v New Yorku.
Všichni z toho ročníku policejní akademie buď skončili v kriminále nebo mrtví.
Během víkendu byli zatčeni celkem tři policisté.
Dnešní zatýkání se týkalo dalších sedmi policistů. Někteří z ních podváděly dealery a drogy prodávali.
Tito takzvaní "kokainoví poldové" byli obvinění z konspirace, pašování drog a vyděračství.
Celkový počet je šokující. 40 současných a bývalých Miamských policajtů bylo zatčeno
během posledních dvou let. 16 dalších suspendovaných během posledních dvou týdnů.
A tím to nekončí. Bude suspendováno alepoň dalších 30 policajtů.
Právní řád totálně zkolaboval na jižní Floridě.
Musíme prostě hlídat ulice.
Opravdu jsme se zasadili o nadvládu v těchto ulicích.
Systém trestního soudnictví momentálně nefunguje. A bude potřeba celý nápad znovu promyslet.
Centac 26 začal plně fungovat v prosinci 81.
Před tím bylo 25 organizací Centac v různých městech USA.
Centac znamená Centrální taktická jednotka.
Našim hlavním úkolem bylo spojovat vyšetřování vražd s vyšetřování pašování drog.
Měli dobré kontakty s DEA a FBI.
Jednali jsme s typy kriminálníků, se kterými jsme před tím nikdy nejednali.
Takže nařízení mým lidem bylo jednoduché: Mimořádné časy znamenají mimořádné opatření.
Bylo potřeba použít jakoukoliv metodu pro zničení některých lidí nebo jejich odstraní z ulice.
Zbavíme se jich buď posláním do vězení nebo zabitím.
Byla to jednotka, která měla být iniciativnější a reaktivnější.
Byl to prostě jiný zposob policejní práce a ta doba si o to řekla kvůli charakterů kriminálníků,
jak Kolumbijci tak Kubánci zvenku.
Z Miami se zřejmě stalo peklo v ráji.
Během podimu nebo zimy roku 1981 vyšel článek "Peklo v ráji" v časopise Time.
Časopis Time úplně zničil Miami.
Devíti stránkový článek popisuje hlavně Miami jako centrum drog, kriminility a přistěhovalců.
Obyvatelé v Dade County a Miami se zbláznili když viděli ten článek.
- To je hlavní otázkou: Je bezpečné navštívit Miami Beach? - A co jim říkáte?
Vždycky říkám "Pokud sem nejedete pašovat drogy, jste tu bezpeční jako kdekoliv jinde na světě, i u vás doma."
Time rozdělil město na dva různé světy. Hlavní město slunce a zábavy a hlavní město vražd.
Ten článek byl důkazem toho, že zloději vyhrávají a my prohráváme.
Narodil sem se v Calle v Kolumbii a do USA sem se dostal v roce 1969.
Vyrůstal sem v Chicagu, kde sem dělal s otcem mechanika ve firmě General Motors.
Tam sem se naučil vloupat se do aut.
Když sem vyrůstal tak sem byl známej jako jeden z největších čórkařů aut v Chicagu a po
80. letech sem byl známej jako nájemnej vrah pro syndikát.
Přiznal se k účasti na 29 vraždách během kokainových válek. Je podezřelý z dalších 12.
Dal sem se dohromady s bandou chlapů a začaly jsme krást auta a prodávat je do dílen.
Dostali sme 250 dolarů za auto a ukradli sme asi 5 nebo 6 za jednu noc.
Takže sme si pěkně vydělávali. Lepší než pracovat u otce.
Pocházím z dobré rodiny, nemusel se krást auta ale lákaly mě ty peníze a splnění úkolu někoho ojebat.
Scházeli sme se u jedné hospody protože tam byla telefonní budka, což byla naše kancelář.
A měl sem tam svoje určitý parkovací místo, nesměl tam parkovat nikdo jinej.
Jedno ráno sem přišel a na mým místě stálo auto. Tak sem šel dovnitř a zeptal se čí to je.
Barman mě řekl, že to je nějakých frajerů z Miami. Já řekl, že mě je u prdele co jsou zač.
Chtěl sem aby to auto bylo pryč. Tak sem ho ukradl.
Další ráno sem v té hospodě seděl a přišlo tam pár chlápků a jeden z nich chtěl vědět kdo to auto ukradl.
Tak sem jim řekl, že sem to vzal já. Chtěl auto zpátky ale já sem řekl, že to nebude možný dokud mě nedá 500 dolarů
za to, že stál tam kde nemá. Začal se smát a řekl "Ty máš fakt koule, víš to?" Říkám "Jo, to už sem slyšel."
A pak říká "Tak co s tím udělám." Tak sem řekl "Dej mě těch 500 babek a dostaneš to auto." Dal mě to.
Pak přijel a ukázel mě kufr. Byl plnej zbraní.
Byly tam revolvery, kulomety. A pak se mě zeptal jestli sem někdy byl na Floridě.
Říkám "Jo, s otcem." "A máš řidičák?" Říkám "Jo, asi šest."
A zeptal sem mě jestli bych dojel zpátky. Tak říkám "Jo, ale za kolik?" Nabídl pět tisíc.
Tak sem řekl, že to nebude problém.
Když sme dojeli do Miami tak nám nabídli, že bychom vyřizoval pár věcí. Jen vyzvedávání peněz.
Občas třeba na někoho zatlačit.
Prachy byly dobrý. Platil tisíc dolarů za den.
To bylo poprvé co sme pracovali pro lidi z drogovýho byznysu. Neměli jsme v plánu nikoho zabíjet, sice
se to pak zvrtlo ale...
Po pár týdnech sme se potkali v Jacarandě. Jeden z nočních klubů v Miami.
Přišel tam Flaco a říká "Vídíš těch pět Kolumbijců vpravo? Ti co pijou ohnivou vodu. Zabijem celej stůl."
Tak říkám "Dobře, seženu svoje lidi." Ale Banegas šnupal na záchodě.
Tak sem pro něj šel a říkám "Poď, musím jít, bude se tu střílet." Ale neřekl sem po kom. Řekl ať minutu počkám.
Vylezl sem ven a jak sem čekal tak sem viděl, že on se zastavil u toho stolu a řekl jim co se bude dít, aby odešli
On to posral. Chyba byl v tom, že on znal jednoho z nich tak chtěl varovat kamaráda.
Byl sem venku a on přišel a za ním plno lidí se začalo protlačovat ven. Flaco přijel na motorce
a nasraně říkal "Všechno ste posrali, neměl sem vám nic říkat."
"Jeden v z vás jim to řekl, protože oni o tom nemohli vědět. A znali jenom vás."
Říkám "Jo, já jen řekl jednomu z mých chlapů aby odešel. Vydrž, já s ním promluvím."
Ptal sem se Banega "tys jim to řekl?" On odpověděl "Jo, jednomu sem to řekl, ale nevěděl sem, že to bude ten stůl."
Říkám "Sme v šíleným průseru." A šel sem zpátky za Flacem a říkám "Jo, to byla naše chyba."
On říká "Teď máte problém s bosem. Chce vás vidět." Říkám "Byl to omyl." On řiká "Nehci to slyšet."
"Bos se chce vidět jen s tebou, buď to nebo máte průser."
Tak sme tam jeli autem a po ceště říkám "Ti lidi mě nezabijou ne?" On říká "Nevím, to negarantuju."
Věděli sme, že sme něco posrali. Chtěli zabít šest lidí tak to asi nebudou nějaký sračky.
Ptal se mě jestli mám u sebe zbraň, tak sem řekl, že jo. Ale měl sem ještě jednu na levé noze.
Přijeli sme k hotelu Holiday Inn u I95 a viděl sem jak čtyři chlapi lezou z auta. Ptám se "To sou oni?"
On odpověděl "To je část z nich. Je jich víc nalevo." Podíval sem se a tam byli další čtyři.
Přišel sem k tomu staršimu a on se zeptal "Ty seš Rivi?" Řikám "Jo, sem" "Tak poď s náma."
Vlezl sem na zadní sedadlo auta a tam seděla dáma.
To ona všechno řídila. Cokoliv řekla, oni udělali. Nikdo neodmlouval a její muž seděl na předním sedadle.
Ani neotevřel hubu, na všechno se ptala ona. Říkala mě co dělat a bylo vidět, že ona má tu moc.
Chvilkama mě cukal koutek, říct třeba "Jdi se vyjebat." To radši ne.
Zeptala se "Ty seš ten kdo posral tu přestřelku?" Říkám "No, tak trochu jo."
A řeklě mě, že po těch lidech už šli měsíce a tohle bylo poprvé kdy věděli kam je mají jít zabít.
No a já sem jim to posral. Ona říká "No tak víš co? Najdi je, zabij je a budem si kvit."
"Zajímají mě dva bratři. Ti ostatní měli být zabití jenom kvůli tomu, že tam seděli."
Říkám "To ste chtěli zabít šest lidí jenom kvůli těm dvoum?" Odpověděla "Takto si to prostě vyřizuju, zabít celej stůl."
To mě překvapilo. Mluvila o vraždě jen tak.
Řekl sem jí ať mě dá týden na to abych je našel. Ona řekla "Až je najdeš, tak mě zavolej."
"Dám ti za každýho 50 tisíc dolarů."
Na cestě zpátky sem se na ní ptal Flaca. On říká "To je Kmotra."
Tak říkám "To mě musíš vysvětlit, Kmotra." On odpověděl "Znám ji už z Kolumbie. Ona je smrtelná."
"Jestli neuděláš to co máš, pošle další aby tě zabili." Tenkrát ona byla nejvyšší.
Byla to Kmotra... kokainovýho obchodu.
Když sme dojeli zpátky tak sem chlapům řekl co se stalo, a byl tam Banegas.
Říkám mu "Máme průser s jednou dámou. Jestli to nezpravíme, budem muset zdrhat pryč, půjdou po nás."
On říká "Jo, seženu toho staršího." Říkám "Dobře, seženem jednoho a ten nás pak dovede
k tomu druhýmu. Běž do budky, zavolej je a domluv schůzku na večer. Unesem ho." Tak sme mu volali.
Žádná odpověď. Druhej den zase nic. Třetí den taky. Už sem ztrácel naděj. Čtvrtej den odpověděl.
Domluvila se schůzka u hotelu Ramada Inn. Řekli sme, že máme na prodej zbraně a výbušniny.
Problém byl, že když on tam přijel, měl v autě dítě. 15ti letýho kluka. Nechtěli jsme zabít děcko.
Banegas měl dobrej nápad, čekal s děckem u auta. Čekal sem za stromem a jakmile Banegas otevřel kufr,
přišel sem a píchl sem mu pistoli do žeber a říkám "Tebe hledám." A on říká "Ale já ti nic nedlužím."
Odpověděl sem "Ale dlužíš někomu jinýmu. Hledá tě Griselda Blanco." On říká "Ta tlustá kurva, nic ji nedlužím."
Tak Kumbama ho kopl do ksichtu a vykopl mu zuby. Řekl "Takhle nikdo nebude mluvit o dámě."
"My pro ní děláme." On úplně zblednul.
"Za pár hodin se s ní setkáš." On se začal klepat.
Zhruba za hodinu přijeli a vzali si ho.
Druhej den jsem byl doma a zhruba 4 odpoledne přišla ke mně. Chovala se jak kdyby ten dům byl její.
Moje manželka šmažili ryby. Griselda řekla "Já miluju ryby."
A když sme pak jedli tak mě vykládala jak ty chlapy zabili, jak je rozstříleli. U večeře. Ptám se "Vy ste je zastřelila?"
On odpověděla "Jo, já sem je zastřelila. Pak jsme je rozřezali, dali do bedny jako dárek a nechali kousek odsud."
Říkám "V mé čtvrti?" Odpověděla "Jo, jeli sme na jih tě navšívit. Tak sme je vyhodili po cestě."
Říkám "Si děláte srandu, ne?" Ona řekla "Ne, fakt."
Když sem se pak ptal těch jejích chlapů tak mě řekli že ona má ráda když ty lidi rozřežou a vyhodí.
Griselda Blanco bydlela s matkou. Byly chudé. Dělala pak prostitutku a kapšárku. A potom se přestěhovaly do New Yorku.
Tam začly obchodovat s koksem.
Poprvé sem o ní slyšel v roce 1973.
Z informací, které jsme získaly vyšlo najevo, že ona je potenciální hrozbou pro USA.
Byla významnou kolumbijskou kokainovou pašeračkou.
Rafa a Griselda byli kamarádi z dětství.
Proto dal Rafa všechno jí.
V polovině 70. let byla Griselda v New Yorku obviněná v jednom velkým kokainovým případu, tenkrát asi největším.
Potom utekla a úplně zmizela.
Byl na ní vypsaný zatykač na uprchlíka. Po tom obvinění sem o ní nevěděl nic, dokud mě nepřeložili do Miami.
Nedá se říct kdy přesně přišla do Miami. Zhruba v roce 78.
Nevěděli jsme kde je protože uprchla. Věděli jsme, že dělá dealerství ve velkém.
V té hodně latinské kultuře není zvykem, aby žena byla bosem své vlastní organizace.
Tak mě napadlo, že musela být hodně zlá žena.
Griselda musela ukázat ostatním Kolumbijcům, že má na to udržet obchod, kterej jí svěřili.
Byla ráda, když se ji lidi báli. A bylo tomu tak.
Lidi se ji tak bály, že ji její pověst pronásledovala kamkoliv šla.
Já sem udělal tu chybu, že sem nevěděl přesně co ona je zač. Potkal sem ji na mejdanu u Rafy a já miluju latinský ženy.
Tak sem šem za Rafou a zeptal se na ni. On řekl "Ne, s ní se nezpleť."
A já říkám "Proč ne?" Odpověděl "Jestli s ní budeš mrdat tak já ji budu muset zabít."
Tak sem se zaptal Maxe co je zač. Max mě začal vykládat ty historky.
Byla hypochondr.
Byla dekadentní.
Koupila si úplně nový Ferrari na Vánoce. Stálo 80 tisíc.
Sbírala bohatství.
Její vánoční dárky byly vždycky drahý. Prsten Evity Peronové.
Hrozně kouřila kokain a byla taky lesbička.
Byla paranoidní. Ani ve filmech nebyli lidi tak extrvagantní.
Samozřejmě měla ty tři starší syny.
Svýho posledního syna pojmenovali Michael Corleone, což je kurevsky neuvěřitelný.
Pokud jde o vraždy, bože. - Říkali ji "Černá vdova" protože zabila nebo nechala zabít některé ze svých manželů.
Ona chlapům podřízla krk potom co se spolu vyspali. Nevím kolikrát to udělala. Chtěl sem si to domluvit s Rafou.
Ale Max mě řekl "Jeden večer bude mimo, vypíš se s ní, ona tě zabije a co pak? Pak bude válka."
Griselda byla horší, než všichni chlapi co v tom jeli.
První vražda, do které byla zapletená byl Dadeland.
Proto tam vlezli a ustřelili mu hlavu. Nebo půlku hlavy.
Ten chlap měl asi velkou žízeň.
A tím se přiřadila k nejznámějším pašerákům.
Tohle začalo ty kokainový války.
Čím víc vražd jsme viděli, tím víc bylo poznat jak výraznou roli v tom hraje Griselda, v těch válkách.
Kamkoliv jdou, berou sebou svůj druh krutosti.
Byla známá jako Mama Grina, Kmotra.
Ona byla zodpovědná za většinu vražd, které se staly na jižní Floridě v té době.
Roky 1979, 80, 81, 82 byly ty hlavní kdy zabíjela v Dade County.
Griselda Blanco byla vlastně andělem smrti.
Neznám žádnou jinou organizaci, která by byla spojená s takovým počtem vražd, se kterým je spojená Griselda.
A stačila taková maličkost jako to, že navšívila restauraci, jedla u stolu, majitel dělal problémy...
Byl tam takovej velkej chlap a začal ji otavovat.
A Ona si řekla "Mrdám na toho majitele, zničím mu ten kšeft."
Viděl sem to a odešli sme.
Pak přijeli chlapi na motorkách a ten, co seděl vzadu začal střílet po těch lidech co čekali u vstupu.
A toho majitele zabili kulometem přímo u vstupu. Snažili se to přišít mě, ale já nebyl ve městě.
Museli si zahrávat se špatnými lidmi.
Rivi se stal jejím hlavním vymahačem.
Byla vždycky se mnou a 3 nebo 4 dalšíma chlapama.
Měla sebou armádu.
Takové cestovní obsazení postav.
Ta její četa byla podobná těm, co se vidí ve filmech.
Byl tam Paco, Paco Sapomona, Diego Sapomona, Carlos Banegas, Alonso Iyala...
Takoví vojáci, kteří uměli střlet rovně.
Hugo, Piermo, Vasquez...
A taky se strefovali.
Kubama, Montego, Diego Escobar, Oscar Mario, Haymebauo... vymahači a nájemní vrazi.
Takle se živili. Někdo dělá lékárníka, někdo popeláře, a tohle jsou zabijáci.
To je všechno co oni dělali.
Chucho Caspero byl jejím hlavním vymahačem.
Podle mě to byl jeden z nejlepších vymahačů, kterýho ona kdy měla. Je to legenda.
Dycky našel toho, koho hledal.
Když bylo jejímu synovi 15, nosil u sebe zbraně a prodával 300 až 400 kilo koksu měsíčně.
Chtěl vypadat jako Don Corleone a chovat se jako on. A dařilo se mu to.
Měl agresivní chování po matce. Takovej chytráček.
Jednou byl venku s kamarádama a svou holku a napadlo ho, že by mohl přespat u Chucha.
Přijel svým autem, přes trávník skoro až ke dveřím. Chucho mu řekl ať vypadne.
Tak mu Osvaldo řekl, že jestli ho nenechá přespat tak to řekne matce.
Chucho řekl "Mě je u prdele komu to řekneš. A řekni matce ať se vyjebe."
Chucho ho kopl do prdele a řekl ať vleze do auta a vypadne od tam. "A řekni matce, že sem ti nakopal."
Tak jel dom a řekl to matce. To bylo o ní znamý, že ji nikdo nesmí šáhnout na děcka.
Bylo jedno o koho šlo, byl odsouzenej k smrti.
Vždycky se našel někdo kdo udělal chybu. Ať už ji udělal nebo ne, on měla důvod dělat problémy.
Ten den odpoledne mě zavolala k sobě domů a řekla "Začala sem s ním válku. Už to není můj
kamarád ale můj nepřítel. Jestli ho někde uvidíš tak ho zaštřel."
Rivi a jeho lidi byli vyjeli odsud.
Věděl sem, že to nebude jednoduchý protože on byl dobrej. Kdybysme udělali chybu tak by nás zabil.
Rivi, řidič a další zabiják přijeli bílou dodávkou.
Nebyl sem nejlepším střelcem tak sem si vzal M16ku. Řekl sem řidičovi ať mě řekne až budem vedle jeho
okna, abych začal střílet. Věděl sem, že kdybych otevřel za jízdy dveře tak on byl věděl o co jde. Znal ty triky.
Chucho otevřel garážová vrata, vyjel na 168. ulici a jel na západ směrem na US 1.
US 1 byla asi 700 metrů od tam, takže sme měli dost času.
Zhruba v těchto místech dohnali Chucha, vjeli vedle něj směrem na západ. Vlevo dodávka vpravo Chucho.
Vzal sem kulomet a začal střilet po pneumatikách a po aute. Málem vletil do zdi ale srovnal to a vjel zpátky.
V tu chvíli se blížili k US 1.
Na pravé straně byla benzínka.
Když se sem blížili, Chucho projel tuto benzínku hrozně rychle a jel pak na sever na US 1. Ujel střelcům.
Nikde sem ho neviděl tak sme odjeli. Posrali sme to.
Druhej den si mě Griselda zavolala a řekla mě, že umřel jeho syn, kterej ležel v autě.
Řekl sem, že jsme ho neviděli, jinak bysme po tom autě vůbec nestřileli.
Řekla, že on vzkazuje, že po mě půjde protože mě viděl. Řekl sem, že to je v pořádku.
Chucho byl tenkrát na hledaný ža pašování drog, takže to nemohl nahlásit na policii.
Vzal to dítě domů, dal ho do vany s ledem a jeho žena tam celý večer brečela.
Druhý den zavolal policii a řekl kde díte najdou.
Toto je telefonní hovor, který Jesus udělal. "Prosím, nechal sem tělo mrtvý dítěte, které
včera zabili. Stříleli po mě banditos z bílé dodávky a zabili ho. Tělo je na rohu 7. a 53.
Toto je mešita kde bylo tělo Johnnyho Castra. Chucho hledal kostel kde by ho vzali a našel
jenom tuto mešitu ve stejné čtvrti.
Dítě bylo zabaleno v dece a v rukách mělo tři růže. Jedna pro každý rok života.
A myslím, že tam byl pas. Tady je. Věděl, že tam musí být aby zjistili totožnost.
Narodil se 10. března 1979. Takže mu bylo skoro tři roky.
Uvědomili jsme si, že je to Kolumbijské dítě, protože v něm byla známka.
Kontaktovali jsme pak seržanata Singletona ze Sentacu. Věděli jsme, že se to týká Grisely
a Riverita ale neměly jsme konkrétní důkazy. Žádná fotka vraha, nic.
Nenapadá mě jiný případ kde zemřelo malé dítě.
Malý Johnny Castro byl zastřelen jen protože seděl vedle otce, který byl Kolumbijec a terčem kokainových kovbojů.
Dělal jsem na oddělení vražd asi rok a můj syn byl tenkrát zhruba stejně starý.
Lidi se mě vždycky ptali jestli mě vadí těla a nikdy tomu tak nebylo kromě tohoto případu.
To mě zasáhlo šíleným způsobem protože sem měl děti v tom věku. Bylo to nevinný děcko.
Griselda řekla "Ser na to, alespoň jeho sme dostali." Nebylo ji to líto, bylo ji to u prdele.
I když Kolumbijci dělali věci divokým způsobem, ona to dělala i stupidní způsobem.
Byla trnem v oku nejen lidem tady ve státech ale i lidem v Kolumbii.
Všichni jim říkali, že ta ženská je úplně mimo, a že všem zničí ochod.
Oshoaovi vzkázali, ať nezabijí nevinný lidi.
Jediný, co po ní Kolumbijci chtěli, bylo aby se co nejvíc vyhla Miami.
Ale ona si řekla "Seru na ně. Tady si budu dělat co chci. Ať po mě jdou."
Slyšel sem rozhovory s Rafou ve Španělštině protože sem byl u něj doma jako "Ta zjebaná
ženská, zase mě tohle udělala. Co teď budu dělat?" Tak tam volal a ptal se těch chlapů co má dělat.
A z nějakýho důvodu ji to vždycky všechno prošlo. Přitom měla už dávno být mrtvá.
Zpátky do práce...
Riverito se stal jejím nejoblíbenějším ochranářem.
Dělal sem něco jako ochranu. Byl sem šéfem ochrany. Jen já sem věděl kde bydlí.
Většina schůzek se konala doma u Rafy a Maxe. Maxe sem poprvé potkal u něj doma a od té doby
sem ho neměl rád. Říkal sem Grisele, ať tomu čukrákovi nevěří. "Skončíš kvůli němu v kriminále."
"Až ho příště uvidím tak ho zastřelím." Někdo to pak řekli Rafovi, chtěli Maxe chránit a tak.
Říkal sem "Mrdám na něho, toho čuráka zastřelím." On řekl "Ty mě zabiješ?" Odpověděl sem "Teď ne, později."
Toho chlapa musel člověk respektovat protože mluvil vážně, měl zbraně, plno lidí.
Když někam přišel, bylo vidět, že to je fakt někdo.
Moc sem nemachroval. Měl sem dům v Miami, na Palm Beach. Dva domy v Chicagu a auta.
Měl sem plno aut. Kupoval sem je svým milenkám. Je potřeba mít manželku a pár milenek.
To co sem viděl, co se mě líbilo, to sem si koupil. Nestaral sem se o cenu.
Takovej ten showbusinessovej typ.
Byl to hezkej chlap, uměl anglicky, měl hodně charisma.
To byl jeden z důvodů proč mě měl tak ráda. Vyrůstal sem v této zemi. Nepřišel sem přes vodu rovnou na ulici.
I když byl tak hrozný jak ostatní a zabil asi víc lidí.
Byl sem od jinud ale vyrůstal sem na ulicích Chicaga. Byl sem zlej kluk už od začátku.
Je to chladnokrevný vrah.
Abych řekl pravdu, neměl sem ho moc rád protože se chlubil tím, kolik zabil lidí a tak.
Řekl sem, mu že sem ho zastřelil Mag 11kou. Do obličeje.
Nechtěl sem slyšet "Zabili jsme chlapa tady, tam..."
Zabiju ve státech, v Evropě. Kam mě pošlou.
Nechci to slyšet. Chlubení.
Pokud jde o práci v USA, byl sem nejlepší.
Bylo to na nervy. Prej byl jakási ochrana pro nějakou ženskou... ať byl co chtěl.
Během let 82 až 84, on byl ten hlavní kdo pro ni zabíjel.
Moje reputace byla taková, že pokud sem po tobě šel, tak sem to dostal.
Když utečeš, tak tě chytnu.
Když někdo dlužil za drogy, on to vyřizoval.
Někteří její zákazníci platili pozdě. Když řekla, že pošle Riviho, řikali "Ne ne, toho neposílejte!"
Alfredo Lorenzo byl zákazníkem drog Griseldy Blanco.
Griselda mě nařídila jim dodat 5 kilo. Tenkrát to bylo 50 tisíc za kus, celkem 250 tisíc dolarů.
Dostali kokain dopředu.
Tak to Griselda dělala. Zeptala se "Za jak dlouho mě to zaplatíš?" Řekl "Za týden." Tak mu dala dva týdny.
Když to vypršelo, nechtěla peníze, chtěla jeho život.
Poslala Riviho pro dluh.
Šel sem k němu domů pro ty peníze. Jenom se vymlouval. Chtěl víc času. Nic sem neříkal, jen mě ho bylo líto.
Rivi si uvědomil, že mu kecá, tak to šel říct Griseldě.
Řekla "No, víš co dělat."
Použila oblíbené řešení.
Když nezaplatíš, musíš zemřít.
I mafie měla určitá pravidla cti.
Italové by přemyšleli jak dostat svý peníze. Až je dostali tak by ho třeba úplně zmlátili
ale za tři týdne se z toho dostal. Kolumbijci ale nikoho nemátili. Znáte to. Horkokrevní latinci.
Nejprve konají, až pak přemýšlí. I když zabili celou rodinu, až pak je napadlo že vyjebali sami
se sebou, protože už nebylo jak získat ty prachy.
Není to o těch penězích. Jde o princip. "Neojebávej mě, neser mě, jinak tě zabiju nebo někoho pošlu."
Řekla že ho zabije, a oni to udělali.
Tak jsme tam přišli a zaťukali. Jakmile otevřel dveře tak sem mu strčil pistoli do žeber. Řekl sem
mu ať je zticha a zeptal se kde je manželka. Řekl, že v vaří kuchyni. Tak sem pro ni šel. Řekla, že ví
co se bude dít, ale ať neubližujem dětem.
Tři děti. Dvě dcery, jeden syn. Holkám bylo tuším šest a čtyři. Syn byl mimino.
Řekl sem "Ne, dětem neblížíme." A i když Griselda řekla, abysme zabili všechny, chtěl sem zabít jen jeho.
Když sem s ní mluvil tak sem slyšel pár výstřelů. Věděl sem, že Miguel zastřelil Alfreda. Tak sem řekl
Oscarovi aby ji pohlídal a šel sem do vedlejší místnosti. Říkám "Migueli, hotovo?" Říká "Hotovo."
A jak sme mluvili tak sem slyšel výkřik a střílení z kulometu. Tak sem šel zpátky. Střelil ji deset až
patnáct krát do hrudníku. Byla ale ještě žívá. Dělal divný zvuky a tekla ji krev z pusy.
Tak sem vzal Miguelovu .38 s tlumičem a střelil ji dva krát do zátylku aby netrpěla. Řekl sem
"Padáme odsud." Ale Miguel řekl "Ne, Griselda řekla zabít všechny v domě." Říkám "O čem to
mluvíš? Sou tu jen děcka." Řekl "Já je zabiju." Tak řikám "Ne, nezabiješ." Odpověděl "Řekla
mě, že mě za ně připlatí." Tak sem zopakoval "Je nezabiješ." On šel za něma tak sem vytáhl pistoli.
Řekl sem mu ať vypadne a on se hrozně rozčílil. Říkám "Jdem, padáme." Musel sem je vyhnat mířením pistole.
Alfredo a Griselda Lorenzovi byli nalezeni zastřelení ve svým malým domě v Miami.
V roce 1982 sem začínal u oddílu Sentac. Dostal jsem telefonát od Nelsona Andrewa,
který byl vyšetřovatelem vražd v Miami. Těla byly v oddělených místnostech v domě a ten
kdo je zabil tam nechal děti samotné. Našli je jak si hrajou s mrtvou matkou v domě.
Dostali sme zaplaceno, ale řekl sem ji, že jsme děcka nezabili. Ona se nasrala.
Řekla, že rozkaz byl zabít všechny. Když řekla všechny tak to znamenalo úplně všechny.
Řekl sem "Ano, ale já sem se rozhodl je nechat na pokoji." Zeptala se proč, tak sem jí vysvětlil,
že to sou jen mimina. Ale po tom, co zemřel Johnny Castro tak si asi zvykla na zabíjení děcek.
Líbila se ji ta válka. Pořád mluvili o tom, že musíme zabít toho a toho... bavilo ji to.
Začala si válku s Papa Majillem. On ji odrbal a začal kšeftovat sám.
Před několika týdny zjistili vyšetřovatelé vražd, že zásilka kokainu v hodnotě několika milionů z Kolbumie
se sem nikdy nedostala. Policie zjistila, že se zásilka dostala do New York City.
To nikomu nezapomněla a neodpustila.
Tak sem jel do New Yorku všechny, co pracovali pro Majillu, celou bandu.
Mluvilo se o krveprolití.
Od skladníků až po nájemný vrahy, jedenáct lidí. Všichni zemřeli. Trvalo to 24 hodin, mělo to trvat 12 ale jeden mě utekl.
Vyšetřovatelé vražd se teď spojují s Newyorskou policií pro vyšetření podobných rysů tamních a
zdejších drogových nájemných vražd.
Prostě chtěli valku...
Nyní jsme u obchodního centra Mall of the Americas, což tenkrát bylo Panamerican Mall.
Tak sme tam jeli a auta sme postavili tam, kde sme je potřebovali.
Toto je místo vraždy Octavia Majilly, otec Papy. Byla to léčka, při které ho několikrát trefilo víc střelců.
Pak se na Griseldu nasralo hodně lidí, protože on nebyl součástí té války. Udělala si tím další odpůrce ale to se jí líbilo.
Nevěděli jsme, že Papa seděl venku v autě. To mě nasralo, protože sem ho nedostal.
Tak sem si řekl, že ho dostanu jinak. Někdo nám dal tip na dům v Killian Parkway.
Griselda se mě ptala jestli ho zase minu. Řekl sem, že ne, že tentokrát vyletí do vzduchu celej barák.
Ptala se o čem to mluvím. Říkám "Dám tam bombu a zabiju všechny." Měl sem asi 200 kusů dynamitu.
Ten výbuch byl obrovskej. První, čeho sem si všiml bylo, že tam není střecha. Dům se úplně rozpadl.
Všechny okna na okolních autech byly rozbitý.
Hlavně sem chtěl slyšet, že tam někoho našli. Ale zjistilo se, že sem ho zase minul.
Nikdo v domě nebyl.
Tohle je prostě jen další část konfilktu mezi Griseldou Blanco a Majillou.
O dva týdny později sem dostal informaci, že Papa Majillo bude na dalším letu do Miami, a sám.
Griselda řekla "Dostanem ho na letišti. Ty to uděláš." Podala mě ze stolu bajonet. "Tímto ho zabiješ."
Chtěla aby byl ubodanej. Říkám "To sme změnili styl?" Ale onu mu říkala prase a chtěla ho tak zabít.
Nabídla mě půl milionu dolarů. Řekla "Ale musíš to udělat uvnitř." Říkám "To ne, dovnitř nejdu."
Ptala se proč tak sem ji vysvětlil, že to je sebevražda, že to neudělám.
Max Murmelstein a Riverito byli proti tomu.
Nepůjdu ho zabít na letiště abych skončil v lochu. Řekla, že teda na to má někoho jinýho.
Miguela Pereze. Miguelita.
Miguelito byl jak Rivi, ale bez stylu.
Jednou mě řekl, že kdyby za to bylo dost peněz, šel by někoho klidně zabít u Bílýho domu.
Toto je jeho fotografie z doby, kdy se tu objevil na lodi z Kubánského Marielu.
Je to jeden z nejstrašnějších chlapů, kterýho sem ve své kariéře potkal.
Tenkrát sem jim začalo říkat Marielitos. Neohrožení Marielitos.
Dokázal víc nahánět strach, než Rivi. Byl větší, silnější. Na první pohled mohl kdykoliv vybuchnout.
Miguel mě řekl, že to udělá a že za to dostane 250 tisíc a dům. Řekl sem, že mu půjdu krýt záda.
Ale Miguelito řekl, že na to sere a prostě to šel udělat.
Řekl sem, že budu aspoň stát poblíž.
Oni věděli kdy a kterým letadlem přiletí a prostě na něj čekali.
Pak se Papa objevil. Vůbec nečekal, že ho chce někdo zabít.
Když odcházel od celníků, přišel k němu chlap s bodákem.
Miguel k němu přišel zezadu, chytl ho a začal do něho bodat.
Několikrát ho bodl.
Napočítal sem šest nebo sedm bodnutí. Všichni ostatní jen stáli s otevřenou pusou.
Všichni v šoku, nikdo nic neříkal. Miguel bodák zahodil a začal utíkat. Všichni kolem začli řvát.
Policisti nejdřív utíkali k pobodanýmu a pak se vydali za Miguelem a jeden z nich ho chytl.
Jeden z policajtů Miguela složil na zem pár metrů ode mě. Miguel se na mě díval
a očima mě prosil o pomoc. Zakýval sem hlavou "Ne ne." Nemohl sem nic dělat. Všude byli policajti.
Zatkli ho a my sme prostě odešli.
Tohle byl šílenej nápad. I v té době bylo letiště plné policajtů. A taky to podle toho dopadlo.
Takovej Miguelito byl. Bylo mu to jedno. Dostal za úkol někoho zabít tak to udělal.
Ale Papa to přežil a Miguel byl obviněn z pokusu o vraždu a dostal tuším 15 let.
To je naposledy co sem ho viděl.
To byl poslední přehnaný akt co se týče války mezi Majilly a Griseldy Blanco.
Griselda Blanco byla katalyzátorem, který dokázal vládě USA, že Miami má problém a je to fakt jak v Dodge City.
Kurevsky se to vymykalo kontrole.
Věřte tomu nebo ne, ale jakmile se někde postřílí hodně lidí tak je to nepřehlídnutelný.
Měli sme husu, která snášela zlatý vajíčka tak proč si to kurvit?
Všechno to bylo kvůli tomu násilí. Nikdo nevěděl kolik se tam dostává drog.
Pak začli tvořit speciální oddíly.
Speciální protidrogové komando známé jako Sentac 26.
Když po mě šli tak sem vůbec nevěděl kdo to je a odkud se vzali.
Žalobci přepokládají více zatčených dealerů v blízké budoucnosti.
Regan byl tenkrát zvolen prezidentem.
Musíme donutit prezidenta aby se podíval do Dade County a aby si promluvil s vdovou zavražděného taxikáře.
Kokainové války, úroveň násilí, počet vražd, titul "Peklo v ráji" v časopise Time donutilo
víceprezidenta Bushe aby do jižní Floridy poslal FBI.
Jde o spolupráci se státními úředníky, místní policií, pobřežní stráží, celníky.
Jižní Florida nemůže být útočištěm pro kriminálníky, chytré a organizované pašeráky drog a nájemné vrahy.
Konečně si začal zbytek země všímat, že nejde o problém Miami ale o problém pro celou zemi.
Tato iniciativa spojí všechny naše zdroje pro boj s pašováním drog a kriminalitou v Miami.
Prezident dostal telegram aby nařídil letecké základně Homestead stíhali, zastavili a popřípadě sestřelili letadla
a lodě, které se snaží pašovat drogy na Floridu.
Máme neidentifikovanou loď západně od Grand Bahama. Můžete poslat letadlo pro vizuální identifikaci?
Máme oprávnění od kolubijské vlády střílet po vaší lodi. Vpravo na 1-6-0.
Tady policie. Zastavte.
Vidíme kouř.
Agenti potvrdili, že díky přístavním testům našli tunu kokainu s velkoobchodní hodnotou 31 milionů a 1 milarda na ulici.
Počet zabavených drog se v této oblasti zvýšil o 2500%.
Čistá váha bude někde okolo 1.7 tuny.
Je to nejvíc co kdy vláda zabavila. Řekl bych čtyři krát víc, než nevětší nález.
- Chcete říct, že už nebude možné dělat drogy? - Ne, to neříkám.
- A co tedy tvrdíte? - Říkáme, že bude čím dál težší.
Dobrou zprávou je to, že kriminalita je pod kontrolou.
Nyní proti kriminálníkům bojují občané, policisté, vladá a soudy.
Drž hubu! Drž hubu!
Byl to začátek konce kokainových kovbojů.
Počet vražd se určitě snížil oproti roku 1980. Ve městě o 50%, v okolí o 30%.
Všude byli policajti, bylo to v televizi. Tak sem Griseldě řekl, že je to tu žhaví,
že bysme měli někam na dovolenou. On řekla, "Chtěli bysme obchod přesunout do Californie. Jdeš s náma?"
Řekl sem "Mám toho zabíjení dost, peněz taky. Vrátím se do Chicaga."
Když v roce 1984 odešla, počet vražd šel jasně dolů.
Rád sem z Miami odešel protože sem věděl, že jde do tuha. A ona to nechtěla pochopit.
Vzhledem k tomu, že se celá organizace přesunula do Californie a já dělal agenta v Miami, musel sem přesvědčit
nadřízené, že stojí za to, abych vyšetřovali tam.
Věděl sem, že to je jen otázkou času kdy po nás půjdou.
Řekl sem, že jestli ji někdy najdu tak ji poblíbím na tváři.
Takže ona přesunula obchod do Calfiornie. Rafa tam drogy nechtěl posílat, tak si Griselda řekla,
že se zkamarádí s Martou aby dostala kokain.
Ona byla z rodiny Ochoaových.
"Nepotřebuju Rafu, všechno si zařídím takto." A taky to tak udělala.
Max mě říkal "Chvíli teď nebude koks protože je velkej problém. Griselda nechce zaplatit za 1500 kilo."
A já říkám "Co to má společnýho s náma?"
"No, Ochoaovi nechcou poslat nic dokud se to nevyřeší."
Griselda mě řekla "Potřebuju zabít jednu kurvu." Říkám "Jakou?" Odpověděla "Jednu kurvu prostě."
Griseldu napadlo, že kdyby Martu nechala zabít tak by nebyl důkaz o tom, jestli zaplatila a jestli to Marta poslala rodině.
Řekl sem Griseldě "Jestli se tohle stane tak ti úplně skončí obchod, všechno v prideli, nebudeš
mít kam se schovat. Půjdou po tobě." Řekla "Ne, musímě to udělat."
To bylo její řešení. Zabít Martu a říct že peníze dostala. Tímpádem mohli přijít a nikdo nevěděl
kde peníze skončily.
Řekla mě abych Martu prostě našel. Když přišla a viděla Griseldu tak se posrala.
Řekla "Madrina, Kmotra, co sem ti udělala?" Odpověděla "Nic."
Byla unesena pak zavražděná a našli ji u silnice.
Bylo ale jasný, že ji nikdo nesmí zabít.
Tím pádem začala další válka.
A tohle se obrátilo proti ní.
Všichni se na ni vysrali. I nejlepší kamarád Rafa.
Pamatuju jak Rafa a všichni...
Všichni ze syndikátu.
...všichni si říkali "Budem ji muset zabít."
Byla vypsaná cena za její hlavu.
Řekli ji "Až tě uvidíme tak po tobě půjdeme."
Když se Max dostal do problémů, to byl začátek konce.
On věděl, že má problém. Měl zdrhnout ale myslel si, že je zatím ještě čas.
Max volal a řekl mě "Jde nějak do tuha. Vlezu do auta a pudu se projet. Zůstaň na telefonu."
Říkám "Dobře, počkám."
Max vlezl do auta a vyjel z garáže.
Vyjel od domu a říká "A jé, jsou všude."
Věděl sem, že mě sledují. Zablokovali mě cestu a pak na mě hněd mířilo 40 zbraní.
Konec hovoru.
Zatli ho a už sme ho neviděli.
Měl sem na zahradě zahrabaný miliony v pytlech tak sem to ještě ten večer vyhrabával protože sem
se bál, že půjdou i po mně.
Bydlel sem u bažiny tak sem skočil do kánoe, přepádloval tam a zahrabal tam 6 až 8 milionů.
Ale nikdo ke mě domů nepřišel, nic se nestalo.
Nikdo nepředpokládal, že budou problémy.
Mickey a všichni řkali "S posledním letem problémy nebyly, vypadá to v pohodě."
Tak sem řekl, že jedem dál než na něco přijdem.
Jon říkal, že není důvod se obávat. Mysleli sme, že je Jon tak chytrej.
20. září, 1986
Pamatuju si 20. zaří protože sem nemohl spát. Dělal sem s Mickeym a jeho a bandou a protože
sem nemohl spát, rozhodl sem se jít do vysílací budovy, kterou sme měli tady v Miami.
Tam sme monitorovali přílety.
Měl to být obyčenej let ale mělo to prozradit to, že bylo hrozný ticho. Odposlouchávali sme všechno.
Abych řekl pravdu, všechno sem prohlížel když sem přijel protože sem eště byl paranoidní
kvůli Maxovi, ale nic sem neviděl.
Všechno šlo podle plánu.
Letadlo přistálo, řekl sem si "Další dobrej let, jedu domů, všechno super."
Jakmile letadlo přistálo a vjelo do stáje, přiletěly vrtulníky a vyskákali všude lidi se zbraněmi.
"Dělej! Vylez pomalu s rukama ve vzduchu."
Sylšel sem hluk, jak kdyby tam údeřil blesk nebo hrom.
Chlapi z letadel utíkali.
Projeli pak snad v 80ti autem předními dveřmi.
Přepadli ty místa v Tampě a v Miami zároveň.
Přišli tam v černým oblečení s nočním viděním a maskama. Říkal sem si "To sme ve Vietnamu nebo co?"
Vylezl sem zadními dveřmi.
"To si myslíte, že po vás budu střílet?"
Měl sem s jedním meší konfrontaci.
Řvali "Lehni na zem a drž hubu" Říkám "Tak jo." Podívali se na mě a jeden říkal "Robertsi, co tu děláš?"
Říkám "To sem asi posral co?" Odpověděl "Tos teda posral. Chtěli sme pro tebe jt domů. Tys to usnadnil."
Řekl sem "Nemohl sem spát." Řekl "Tak to máš smůlu."
A když sem byl ve městě tak sem v rádiu slyšel "Střílí se, je válka." Tak říkám "Co se děje? To kvůli mně?"
Řekli "To je tvoje letadlo, tvá farmě. Střílí se tam."
Všude pobíhali a stříleli.
"Tvůj kámoš po nás stříli." "Můj kamarád?" "Mickey."
Snažil sem se spálit letadlo.
Mickey měl světlice a kolem letadla byl benzín pro doplnění do letadel.
Jeden barel sem převrátil.
Mickey chtěl utýct tak vystřelil světlici.
Pak sem zrdhl do bažiny. A celej den sem to divadlo sledoval.
Nemohli ho najít. Hledali ho v lese celou noc.
Oni se zbláznili.
Brzy dnes ráno začali celníci a FBI zatýkáni 12ti lidí, kteří podle nich propašovali 9 tun kokainu loděmi a letadlem.
Jedním z nich byl uprchlý Michael Munday.
Mundayova organizace pašovali kokain z Kolumbie přímými lety a vyhazováním zboží z letadel do lodí u Baham.
Nebyl to jejich kokain a ani ho neprodávali na ulici. Pouze to dopravovali pro další lidi a za to si útovali.
Více méně smluvní služba.
Většina z těch dodávek měla sofistikovaný naváděcí maják, který jim umožnil drogy najít.
Toto vysílá rádiový signál a má infračervené světlo tak, aby to našli i v noci. Tohle ukazuje jak chytře to dělali.
Max Murmelstein se stal svědkem a mimo jiné začal mluvit o vraždách v Miami.
Nejprve sem mu nevěřil 75% toho, co řikal. Bylo to prostě to tak bizarní.
Max bonzoval.
Nabonzoval nás všechny.
A začal s něma spolupracovat v vězení.
Já sem to Jonovi říkala. Nepouslochal mě.
Od prvního dne sem říkal, že Max je měkkej, že by to na nás všechny později řekl. Proto
sem ho chtěl zabít. Ale oni mě nenechali.
Vláda nevěděla nic a přísahám bohu, že kdyby nebyl Max Murmelstein
tak by nás nikdy nechytli.
On nám vyplnil ty mezery.
Oni nevěděli kde je farma, nevěděli o letech, nevěděli nic. Dělali sme to pět let.
Max byl jak součást rodiny. Nikdy by mě nenapadlo, že to udělá.
Bylo zabaveno také 35 chovných koňů a pozemek o rozloze 140 tisíc čtverečních metrů.
Druhej den to byl hlavní titulek v novinách. A všichni mě začli otravovat. Lidi, co mě chtěli
zabít protože jim Jon prý dlužil. Lidi, kteří měli jeho peníze je samozřejmě nedali mě.
Max udělal výpověď proti mně a Mickeymu.
Když sem četla tu výpověď tak sem si říkala "Do prdele." Nevěděla sem, že spolopracoval se syndikátem. Nevěděla
sem, že v tom jede Rafa. Neříkám, že sem nevěděla nic, jen si nidko neuvědomoval ten rozsah toho.
Když vyděláváš takový prachy tak si zvykneš na to, že tě nikdo nemůže ohrozit protože más tu moc.
Pamatuju si ten den, kdy on seděl na židle a brečel jak malej kluk protože musel opustit všechno co miloval.
Nemůžu obviňovat nikoho jinýho, kromě sebe.
Je čas odejít, tak odejdi.
Pokaždé když sem s ní mluvil, říkala "Nemáš pravdu, není bonzák." Říkám "Dělá pro policii, proto nejsem s tebou."
"Nechi jít do kriminálu, ty tam půjdeš." Řekla "Přijeď do Los Angeles." Řekl sem "Ne, tady se mám fajn."
Pak jsme našli malý domek, který si pronajali. Věděli jsme, že tam je tak jsme ji našli.
Tak jsme tam vtrhli. Já jsem šel nahoru a našel sem ji v posteli jak čte Bibli.
Šel sem k ní s vytaženou pistolí. Byla překvapená. Ale nevypadala jak vrah.
Zatkli ji doma.
A pak jsem ji políbil na tváři, protože jsem to slíbil těm agentům několik měsíců před tím.
Policie říká, že by mohla být zodpovědná až za 200 vražd. To během desíti let drogových válek.
Dnes večer, zatčení, které by mohl svrhnout jednu z nejznámějších jihofloridských krimilnálnich postav.
Zatkli aji její děcka. Všechno se úplně rozpadlo. Hlídal sem sám sebe, jen já sem nebl v kriminále. A oni mě hledali.
Zhruba v tu stejnou dobu byl na letišti se svými bratry v kradeným autě a zastaila ho hlídka.
Měli u sebe kokain tak je vzali do vazby.
Od té doby sem pořád ve vazbě.
Časem se trh s drogy úplně rozpadl. Většina peněz z toho prostě zmizla.
Jakmile byli obchodníci s drogy odsouzení a uvěznení, stala se zajímavá věc. Podniky, které dřív navštivovali
a podporovali začaly krachovat a zavírat se.
Banka Sunshine State zkrachovala. Byla údajně koupená vypranými drogovými penězi.
Všechny noční kluby se vyprázdnily. Autosalony a klenotnictví byly bez peněz
Realitní hodnota ohromně padá. A podniky jako takové jsou ochromeny.
Ten kolaps přinesl nové příležitosti. Ekonomika se udržela díky spekulantům, kteří díky drogám vydělávali.
Když jste byl prodejcem aut, kterýmu šly přijmu z 20 milonů za rok na 60 milonů za rok po dobu desíti let,
pak máte někde zbytečnou půl milardu dolarů.
Kdyby nebylo kokainových kovbojů, bylo by všechno jinak, to je jasné.
Drogy zničí komunitu pokud se jedná o pouliční prodej.
Ale pokud jde o úroveň, při které tu velcí dealeří bydlí, kupují domy, perou peníze, atd.
tak to zlepší ekonomiku města nebo komunity.
Velká část těch peněz šla do infrastruktury.
Momentálně probíhají stavby v hodnotě 2.3 miliardy dolarů v centru Miami.
Většina z toho v centru a na ulici Brickell.
Stavební úředníci odhadují, že další stavby v hodnotě jedné milardy proběhnou během dalších 6 až 8 měsících.
Postavilo to půlku města. Baráky, mrakodrapy...
Toto stavební boom se udrží prý dalších 10 let.
Drogový obchod svým způsobem zachránil Miami. Když se tu podíváte z okna, vidíte
ten horizont. Většinu z toho postavily peníze z drog.
Tyto výstavby znamenají dalších 25 tisíc pracovních míst a roční výplaty v milionech.
Nové činžáky, kancelářské centra a banky přidají dalších 20 milonů do daní města Miami.
Když se do Miami dostávali drogy a milony dolarů šly zpět do latinské ameriky,
město si uvědomilo, že je branou k Amerikám.
Díky drogový obchodům je Miami tak známé.
Newsweek označil Miami jako "Americká Casablanca". To je rozdíl oproti oznečení před sedmi lety.
Nejhorší na té negativní publicitě bylo to, že ji bylo hodně. Všichni mluvili o Miami.
Všechny kolem světa zajímalo, jestli jsou doopravdy v Miami takové pláže, holky, kluby.
Říká se mu klub 1235. V sobotu večer tam byla velká oslava seriálu Miami Vice.
Miami Vice bylo v televizi každý pátek v hlavním vysílacím čase.
Příběhy byly podle příběhů o pašování drog.
Miami Vice možná nevylepší pověst města Miami ale dělá dobře místní ekonomice.
Don Johnson a Miami Vice, Al Pacino a Scarface.
Tohle je Miami. Všechno je klidnější.
Bylo to zajímavé, protože jak se natáčelo Miami Vice, našli starý hotel nebo benzínku, venitř
to opravili, natočili scény a nechali to tak.
Ukázali tím hodně liděm jaké jsou možnosti.
Koncem 80. a začáckem 90. let objevil Miami evropský modelingový byznys.
Pak začali přicházet bohatí evropští návštěvnící, kteří tu byli kvůli modelkám.
A nakonec se tu scházely hvězdy.
Připomíná mě to Greenich Village v roce 1965, protože se to děje a je to nový.
A o zbytek se postarali paparazzi. Stal se z toho fenomén.
Šlo to od únavného výletního města až po prosperující mezinárodní hlavní město Amerik.
Celý svět se znovu začal scházet v Miami. Vyšlo to.
Akorát se ta renezance mohla stát bez toho, aby zemřelo tolik lidí. Já i další
lidi by to dokázali přežít bez té obrovské dávky peněz do této komunity. Souběžných škod bylo moc.
Nemyslím si, že by ty ekonomické výhody stály za ten dopad na společnost.
Pořád Miami miluju ale spíš miluju to Miami co bylo před kokainovými válkami.
Kolik lidí muselo zemřít kvůli tomu pěknému horizontu? Nestálo to za to, zemřelo kvůli tomu moc lidí.
Ale popravdě řečeno by Miami nebylo tam kde je bez těch hororů a tagédií 70. a 80. let.
Dneska se lidi baví tím, že mluví o tom jak přežili 70. a 80. léta v Miami.
Já sem se sem vrátil protože sem musel. Neměl sem na výběr.
Nikdy nezapomenu jak mě pustili a já šel do hotelu na Miami Beach, Surfcomber a první
ráno když sem se vzbudil tak sem se vydal na pláž. Ležel sem tam a z ničeho nic šla z vody holka a já
si všiml že nemá na sobě vršek. Před tím sem byl 11 let ve vězení, vylezu ven a dívám se na polonahou holku.
Tak sem utekl do pokoje a celej den nevylezl. Nechápal sem jak se mohl změnil celej svět.
To město se tak rozrostlo za těch 12 let co sem byl pryč.
Mickey Munday byl na útěku 6 let než ho v roce 1992 dopadli policisté.
Byl vypuštěn z vezení v prosinci 1999.
Já nevím, časy se mění. Tenkrát nám bylo všechno u prdele.
Miami tenkrát bylo otevřený město, bylo to úplně jiný.
Kdybys mě řekl že chceš zabít toho nebo tam toho, tak bych řekl abys mě ho ukázal a šel bych ho zastřelit.
Teď už to není otevřený, je to jiný město.
Dneska bych to neudělal. Udělal bych to úplně jinak.
Je to úplně jiný město než to, který si pamatuju já.
A hodně lidí, který sem znal tu už nejsou.
Kámoši, se kterýma sem vyrůstal sou všichni mtrví. Někdo je zabil.
Rafa Cardona Salazar byl sestřelen v Medellinu v Kolumbii 7. prosince 1987.
Krátce pro zatčení v roce 1985 vstoupil Max Mermelstein do programu na ochranu svědků.
Jeho svědectví vedlo k obžalování vůdců Medellinského syndikátu.
Mermelstein je stále v ukrytí a dálě pracuje pro vládu USA jako placený svěděk.
Údajně je na jeho hlavu vypsaná odměna 3 milionů.
Griselda Blanco a Jorge 'Rivi' Ayala byli obviněni z vraždy Johnnyho Castra a Alfreda a Grizely Lorenzových.
Rivi se vyhnul trestu smrti soulasem svědčit proti svému vůdci Grisele Blanco.
V Miami sem se přiznal k těm třem vraždám.
Měl dostat doživotí.
Od té doby sem tady.
Je to důslekem informaci, které nám rivi dal o 14 vraždách, které spáchala organizace Griseldy.
Když začal vypovídat o těch vraždách a jak ona je objednala, tak to byl její konec.
Ona byla naším "Johnem Goddym, on byl našim "Sammym Romanem".
Případ proti Griseldě Blanco se ukázal být úplným zklamáním.
Zklamající a frustrující.
Přiznala se více méně k procházce růžovým sadem.
Myslel sem, že ji máme.
To co se stalo bylo při tom jasné.
Rivi se zapletl do příliš zmedializavné aféry telefonního sexu se sekretářkami na úřadě prokurátora Miami Dade.
Kvůli ponížení odvolal prokurátor Riviho jako svědka pro Griseldě.
Jakmile jsme přišli o Riviho, ztratili sme propojení s nájemnými vrahy a Griseldou.
Riverita ten případ vyvolal ale taky zničil.
Více méně jsme potopili vyštřování, které se snad jinak udělat nedá.
Během doby jejího teroru si Griselda udělala hodně nepřátel tady i v Kolumbii.
A ti lidi na to nezapomenou. Hlavně ne v souvislosti s Uberem a Osvaledem.
Griseldini syni byli zastřeleni kulomety v Kolumbii.
Žít po boku meče a zemřít po boku meče v tomto obchodu přesně platí.
Je velice pravděpodobné, že jestli se ona někdy do Kolumbie vrátí, dopadne úplně stejně.
Snad nikdo si nezaslouží trest smrti víc, než ona. Ale aspoň bude ve vězení než já půjdu do důchodu.
Strážník Al Singleton odešel z polcejního oddílu Miami Dade do důchodu 30. června, 2003.
Griselda Blanco byla vypuštěná z vězení 6. června, 2004.
Stejný den co byla Griselda vypuštěná byl Rivi bodnut v Miamské věznici.
Přežil, ale odmítnul identifikovat útočníka.
7. června 2004 byla Griselda deportovaná do Kolumbie.
Nikdo o ní neví.
Když sem se přistěhoval na Floridu, navštívil sem Disneyland v Orlandu s děckama.
A mluvil sem s nějakýma lidma z Německa. "Vy jste z Miami? Bože, tam umírají ti lidi."
"Díváme se na to ve zprávách v Evropě." Řikám "Jo, tam je to nebezpečný."
On říkal "Tam my nepojedem." Manželka se na mě dívala a kroutila hlavou.
To co mě nejvíc zajímalo bylo, kde skončili ty prachy?
Invaze se stala před úsvitem. Americká armáda bombardovala sídla Noriegovy armády.
Když se tohle stalo, přišli sme zhruba o 140 milionů dolarů. Všichni měli podíl.
Proto sme přišli o takovou část.
Já sem v té době byl v base a nebylo jak to zachránit. Vláda to všechno zabavila.
Dvě hodiny sem čekal frontu u kina na film "Zjízvená tvář". Já a dalších 9 zabijáků.
Jak je tam ta scénka jak ho chcou zabít, my sme se smáli, protože my bysme ho zabili.
V reálu bysme ho zabili sto procentně.